הכוחות המזוינים של ארגנטינה
![]() |
ערך מחפש מקורות
| |
ערך מחפש מקורות | |
מדינה |
![]() |
---|---|
תקופת הפעילות |
1810–הווה (כ־214 שנים) ![]() |
מטה |
Libertador Building ![]() |
מנהיגות | |
המפקד העליון | חאבייר מיליי |
תקציב | |
תקציב שנתי |
2,900,000,000 דולר אמריקאי ![]() |
אתר רשמי | |
![]() ![]() |
הכוחות המזוינים של הרפובליקה הארגנטינאית (בספרדית: Fuerzas Armadas de la Republica Argentina) כוללים בצבא קבע את צבא ארגנטינה, חיל האוויר הארגנטינאי והצי הארגנטינאי ובנוסף את הז'נדרמיות הז'נדרמיה הלאומית הארגנטינאית האחראית על השמירה על גבולות המדינה ומשמר החופים הארגנטינאי. הנשיא ושר ההגנה מופקדים על השליטה בכוחות.
בזמן שלטון החונטה, היוו הכוחות המזוינים של ארגנטינה לאחד מהכוחות החזקים בדרום אמריקה. עם נפילת שלטון החונטה והמשבר הכלכלי שפקד את המדינה צומצמה ההשקעה בצבא, בעקבות כך ארגנטינה העדיפה בחלופות של אמצעי נשק זולים וביניהם אפשר למצוא את: TAM (טנק ארגנטינאי בינוני בעלות נמוכה) ואת הפוקרה.
מבנה
[עריכת קוד מקור | עריכה]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2d/IAI_Dagger.jpg/200px-IAI_Dagger.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/ff/Desfile_militar_argentino-2019-6.jpg/220px-Desfile_militar_argentino-2019-6.jpg)
הצבא נמצא תחת פיקודו הישיר של משרד ההגנה הארגנטינאי. הוא מורכב מחמישה ענפים המחולקים לשתי קטגוריות: הכוחות המזוינים (Fuerzas Armadas) וכוחות הביטחון (Fuerzas de Seguridad). ב12 ביוני 2006 הפעיל הנשיא נסטור קירשנר את חוק ההגנה (שנחקק עוד בשנת 1988 במסגרתו נקבע שהכוחות המזוינים של ארגנטינה יפעלו רק כנגד כוח חיצוני התוקף את המדינה, צמצום הסמכויות שבידי המפקדים השונים וריכוז הסמכויות תחת המטה הכללי המשותף לחילות השונים בדגש על שילוביות.
ישראל הייתה ונותרה אחת מיצואניות הנשק העיקריות של ארגנטינה ובין היתר סיפקה בעבר מטוסי קרב כדוגמת הכפיר ונשר.
היסטוריה
[עריכת קוד מקור | עריכה]שנות ה-80 ותהליך הדמוקרטיזציה
[עריכת קוד מקור | עריכה]החל מאמצע שנות ה-70 ועד לאמצע שנות ה-80, שימשו הכוחות המזוינים של המדינה ככלי בשירות שלטון החונטה, במסגרת המלחמה המלוכלכת נהרגו ונעלמו עשרות אלפי אזרחים. בשנת 1982 החליט שלטון החונטה לפלוש לאיי פוקלנד, פלישה שהביאה לפרוץ מלחמת פוקלנד שהסתיימה בתבוסתה של ארגנטינה. שלטון החונטות נמשך עד 1984 אז נערכו הבחירות הדמוקרטיות.
שנות ה-90 ועד היום
[עריכת קוד מקור | עריכה]בשנות ה-90 התהדקו יחסי הביטחון שבין ארגנטינה לברזיל וצ'ילה במסגרתם עורכים המדינות תמרונים משותפים. בנוסף, ארגנטינה שולחת כוחות לפעילויות האומות המאוחדות. עם הסרת האמברגו הבריטי, הפכה ארגנטינה לאחת מבעלות הברית החשובות שמחוץ לנאט"ו של ארצות הברית בזמן שלטונו של ביל קלינטון.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]אתר האינטרנט הרשמי של הכוחות המזוינים של ארגנטינה (בספרדית)